Te-ai gândit la asta?
Cred c-ar trebui.
Ce face ea aici?
Este asistenta îmbălsămătorului.
Nu.
E ceva cu fluide.
Nu.
Ba nu, omule.
Lucy o pregătește să vândă seminarii cu dr. Bob.
Ea sună la pompele funebre... apeluri de vânzări.
Fain.
- Cum o cheamă? - Connie.
O să-i spun lui Lucy că da.
Acela e unchiul meu. Nu spune nimănui.
Hei...
Este... știi tu.
- Nu spun. Nu spun. - Pentru că n-ar lăsa-o așa.
- Niciun cuvânt. - Așa este el.
- Vorbeați despre mine? - Nu.
Doar despre banii pe care îi facem pentru tine.
Să te audă Dumnezeu!
Domnilor.
Jack, ai spune că ești...
un tip Rasta?
- Nu. - Te gândești să devii unul?
Nu.
Voiam să te întreb.
Îți place melodia asta? Reggae-ul în general e pozitiv.
Unele cuvinte nu le înțeleg, deci mi-e greu să mă implic.
"Peste mine" e unul dificil.
- "Peste mine"? - Da.
Comandăm ceva și stăm de vorbă.
- Da. - Nu-i mare lucru.
Și meditația inimii noastre
Fie primită înaintea Ta
- Peste mine... - Cântați și voi!
Trebuie să cântăm împreună
Trebuie să strigăm împreună
Bună! Sunt Bob Thomas.
Străbunicul meu a început prin a fi tâmplar și antreprenor
în orășelul Pacerville, din Oregon...
Jack e un drăguț. Soțul meu îl cunoaște de mult timp.
- Îți place mâncarea chinezească? - Cred că da.
Vom face comandă.
...o tradiție de 125 de ani,
care oferă un sprijin
în ultima etapă a vieții.
Pompele funebre Bob Thomas este un partener umil...
Conduci de mult?
Da.
Ești însurat?
Nu.
Îmi exersez engleza.
- Scuze. - Nu-i nimic.
Îmbrăcându-te pentru succes.
- E corect? - Da, doamnă. Îmbrăcată pentru succes.
Îmbrăcată pentru succes.
- Poate luăm pantofi acum. - Da, doamnă.
Ai trecut
Am strâns așternuturile
Și am golit odaia
Mulțimile ce animează carnavalul
Ne cheamă Acasă
Îmbrăcat pentru succes.
Îmi pare rău să-ți văd tatăl în starea asta,
după ce nu l-am văzut o vreme.
Infirmierul a spus că atunci când a căutat aer,
trupul său a făcut-o în mod reactiv.
Asta... nu?
- Da. - "Ca o pompă pe uscat".
Așa a formulat.
M-am bucurat când a plecat și am rămas singură cu tata.
E bine c-a plecat, pentru că...
- Da. - Da, mi-a părut bine c-a plecat.
- Da. - Îmi făcea avansuri.
Infirmierul?
- Chiar acolo? - Da.
- Chiar în salonul de terapie intensivă? - Nu este corect.
Și-a lăsat mâna pe brațul meu fără să spună nimic
până ce tata a oftat,
iar atunci a plecat din salon.
Tatăl meu era acolo,
în comă, dar totuși...
- Nu-i corect. - Nu, este... nu.
În salonul de terapie intensivă, cu tatăl tău de față...
da, în comă, dar totuși...
Nu, mulțumesc.
- Să pună mâna așa pe tine... - Da.
Tata răsufla greu și își răsucea corpul...
Gândeam că vrea să iasă de acolo.
Când am rămas singură cu tata i-am spus că-i în regulă să plece.
- Și că nu trebuie să mai rămână. - Da.
I-am spus că-l iubesc și că a fost un tată bun,
și că era liber să plece în Rai.
- Da. - După două zile
și-a revenit din comă.
- La naiba. - Este... Dumnezeule!
S-a trezit.
- După trei luni. - La naiba.
Da. A vorbit pe un ton moale, știi?
Iar eu mă gândeam că se află într-o stare zombi
în care mai rămâne pe aici pentru că are chestiuni neterminate,
pentru care este responsabil, ca de exemplu să aibă grijă de mama.
Da, de mama ta. Bineînțeles.
S-a întors la Sediul de Îngrijire Village.
Este...
Doamne. Este...
S-a trezit din comă, s-a dus acasă...
Iar apoi a căzut, s-a lovit la cap pe hol, și a murit.
Doamne.
Este...
- E un fel de... - Miracol.
Să-ți revii din comă și apoi...
Pentru că voia să aibă grijă de mama ta.
Ea era oarbă.
Nu putea să meargă.
Avea viziuni aproape de final.
Era oarbă, dar privea prin aer de parcă le-ar fi văzut.
Nu știu ce anume.
- Baia este în spate? - Da.
Cred că avea nevoie să discute despre asta.
- Da. - Lucy lipsește o vreme, nu?
- Da. - Probabil nu avea Chunky Monkey,
- și s-a dus să caute. - Da.
De câte ori poți să crezi că a trecut destul timp
și să suni iar? Doar știi, sunt acolo.
Da.
Cine este?
- Eu! - Eu, cea care nu-mi uit niciodată cheile?
Nu, eu, sună-mă-trage-mi-o.
- Ce? - Nimic.
Sunteți pregătiți
pentru Chunky Monkey?
Trei delicii. Unde-i Connie?
Sunt aici.
- Trebuie să se mai încălzească. - Da.
- Vreme de navigat. - Da.
Ești sigură că nu vrei să te conduc cu mașina?
Nu, este... în regulă.
Ajunge atât.
Să te plimbi cu barca...
Da.
Îți place Connie?
Ne-am înțeles destul de bine afară.
Da?
A spus că i-ar plăcea...
- I-ar plăcea să navigheze. - Să navigheze?
Da, să tragă de vâsle, așa a spus.
Să se dea cu barca...
Știi? Uneori când... La naiba.
Și tu ce ai spus?
- Poate când se mai încălzește. - Ai stabilit o întâlnire la vară?
Nu, doar știi,
sună aiurea să spui "hai să ne întâlnim peste șase luni".
- Știe. - Nu, a... a...
A început să ningă și a venit vorba.
Despre vreme caldă și vară.
Dacă ți-e frică, nu este o idee bună.
Nu știu să înot.
- Ți-am spus că te învăț. - Pe mine m-a învățat.
Ai spus că este problematic să înveți un apropiat,
și m-am gândit...
Nu prea cred.
Era vorba despre altceva, chiar dacă am zis că lecțiile de înot.
Nu de lecțiile de înot era vorba?
Nu. Când vine vara,
vă veți plimba cu barca noaptea...
sub lumina lunii.
Sub stele.
Da, cred c-ar trebui să învăț.
- Vom merge în oraș. - La o piscină din Harlem.
- O piscină frumoasă. - E încălzită?
- Vorbesc serios. - Vorbesc serios.
Așa o să mă faci să merg iar.
Obișnuiam să merg de trei, patru ori pe săptămână.
Da.
Mulțumesc pentru tot. Da.
Bună. Sunt din partea Seminariilor doctorului Bob Grief.
Experiența noului seminar oferă tehnici...
Exact.
Cartea de credit.
Acte de violență,
suferința morții subite...
- Da? - Cartea de credit.
Domnule Pendecker.
A spus să-l sunăm iar mâine.
Ține minte, începi prin a ura bună ziua
și ceri cartea de credit.
Saluți și ceri cartea de credit.
- E o mantră. - Poate dacă te mai uiți pe site
vei putea ajuta cu apelurile telefonice, nu?
Familiarizează-te cu ce facem aici.
- Bine. - Sună-mă.
Cartea de credit. Dă-mi cartea de credit.
- Să intrăm mai adânc. - Mai adânc?
Încă te ții. Hai mai adânc.
E mai adânc.
Încă puțin.
- E destul de adânc. - Bine, încearcă acum.
E bine, dar... Jack, e bine, dar intră mai adânc.
Fă bule sub apă și ieși.
Ia o gură de aer și intră sub apă.
Bule și ieși. Stabilește-ți un ritm.
O facem împreună. Ești pregătit?
Este bine. Ești gata?
Respiră.
Sub apă.
Poți să-ți ții ochii deschiși.
Îmi intră apă în ochelari.
Aranjează-ți-i mai bine în jurul ochilor.
- Cum îi simți? - Bine.
Vreau să vizualizezi.
- Să vizualizez? - E o tehnică.
- Închide ochii. - N-ai spus să-i țin deschiși?
Când intri în apă, da. Însă acum
e ceva ce poți face și acasă... vizualizează...
când nu ești sub apă. Vreau să închizi ochii.
- Bine. - Imaginează-te sub apă,
făcând bule și ieșind.
- Bine. - Încearcă. Imaginează-te încercând.
Bine.
Jack.
- Jack. - Da.
- Ai vizualizat? - Da.
- Aveai ochii deschiși? - Ai spus să-i închid.
Nu, să vizualizezi.
Da, când am făcut asta, da.
Dar când te-ai vizualizat sub apă, aveai ochii deschiși?
Cred că da.
Mai încearcă o dată.
Da, deschiși.
Bun. Bine.
Uită-te la mine când o faci.
Acum o vom face împreună. Ești gata?
Da.
Te descurci bine.
Pot și mai bine.
- Te descurci bine. - Pot și mai bine.
Ce nenorocit.
- Îmi trebuie doar cererea. - Am închis.
Numai cererea.
Du-te naibii!
E un post în vânzări. Asta-i regula.
- Dacă nu faci contracte, nu reziști. - Am vorbit la telefon cu Jack.
- Vorbeam cu tine. - Te ascultam.
- Ce-am spus? - Trebuie s-o concediezi pe Connie.
- Când intri? - Diseară. De ce?
Care-i treaba cu Jack?
Era supărat pe un tip de la biroul MTA.
Nu i-a dat formularul pentru c-a întârziat un minut.
Trebuie să se cupleze. E timpul.
La naiba. Sunt în întârziere.
Jack ne are pe mine, pe tine și serviciul cu limuzine, atât.
Atât am și eu. Te am pe tine,
pe Jack ca prieten și conduc o limuzină.
- Faci cursuri de afaceri la City. - El vorbește despre MTA.
Mi-e drag Jack, numai că Jack e... Nu știu cum să-l definesc.
- Tu cum i-ai spune? - Nu știu ce anume
- nu poți să definești. - E cumva.
- Poate nu e nimic. - Connie ar putea fi potrivită pentru el.
Mi-ar fi mai ușor să-i ajut dacă ar lucra acolo,
dar nu știu.
Te sun.
Dacă e și el acolo, putem face conferință.
Nu, aștept.
Ai venit devreme.
Vreau să vorbesc cu tine după ce termini.
Dr. Bob a spus să fiu aici.
- Iisuse, ce ai pățit? - Am fost asaltată.
- Nu. - Ba da, în metrou, de un bărbat.
- Sunt bine. Sunt teafără. - Dă-mi telefonul.
- O să semnez cu Curtis-Lopez! - Închide telefonul!
- Te rog! O să semnez! - Închide-l!
Dl. Curtis? Bună ziua, dle Lopez.
Să începem prin a obține rezervarea cărții dv de credit.
- Am nevoie de o ambulanță. - AmEx, sigur. Numărul?
O femeie a fost asaltată. Tușește sânge.
Sânge. Tușește.
- 3... da... 9-6-9... - A fost atacată în metrou.
Bine... 1-1-1. Și data expirării, vă rog.
- Grăbiți-vă! - 04.12.
- Se simte bine? - Mulțumesc c-ai venit.
Bine c-am reușit, erau aglomerate străzile.
Bună ziua, dle Kendal. Mulțumesc că m-ați sunat iar.
Nu, aștept. Sigur, aștept.
Te simți bine? Păreai foarte îngrijorată.
Credeam că are hemoragie internă,
dar îi curgea sânge din nas în sens invers.
- În sens invers? Ce ciudat. - Da, îi curgea înapoi în stomac,
ca și cum i s-ar fi rupt un dorsal.
Are două coaste fracturate.
Ești acolo?
Etajul trei?
- Ce-ai luat? - Un urs koala.
- Un urs koala adevărat. - Ea se simte bine?
- Este groaznic, nu? - Totuși, se simte bine?
- Doctorii spun c-o să fie bine. - I-a cumpărat un ursuleț koala.
- Crezi c-o să-i placă? - Sigur, e drăgălaș.
Mă duc să văd dacă pot afla ceva.
Serviciul de Limuzine Clasice.
- La spital. - Cum se simte fata ta?
E bine.
Și-a rupt dorsalul unui organ.
Și ce i-ai cumpărat? I-ai cumpărat ceva, nu?
I-am luat un ursuleț koala.
Un ursuleț de pluș.
Koala. Trăiesc în Australia.
Bine. Da, am înțeles.
- Doar că... știi tu. - Da.
- Putem merge s-o salutăm. - Bine.
Așteaptă.
Dr. Bob, ați primit mesajul meu?
Nu, înainte să-i spun.
Trebuie să răspund. 10 minute.
- A semnat cu Lopez. - Serviciul de Limuzine Clasice.
Bine. Ba nu, pot. Vin acum.
Clientul Plaza vrea să-și ducă copilul la Serendipity
- pentru o ciocolată caldă. - Am auzit că e bună cea de acolo.
Da. Unde-i Lucy?
- A spus că putem intra. - Putem intra?
Vorbește la telefon cu șeful ei. Trebuie să plec.
În capătul holului, salonul 302.
Am adus un prieten.
- Ce drăguț este! - Ursulețul koala din Australia.
N-ar trebui să fii la serviciu?
Aer... aeroporturi închise...
sunt condiții de viscol, așa că...
Ai grijă cum conduci.
Da.
Abia aștept să se termine iarna.
Mai durează un pic până vine vara.
Ne-am putea întâlni și înainte să vină vara,
când te vei simți mai bine.
Bine.
Poate... Nu știu... la cină.
Când te vei simți în stare.
Va fi un mare festin.
Să gustăm cât mai mult din toate.
N-a mai făcut nimeni asta pentru mine până acum.
- Sper că ești gurmandă. - Nu mi-a mai gătit niciodată nimeni.
- Să-ți gătească? - Nimeni, niciodată.
Ei bine...
gătesc.
- Ar fi frumos. - Da, nu ți-a mai gătit nimeni?
Ba da, mama.
Mama ta. Eu n-am decât subsolul casei unchiului meu.
E cam...
dificil.
Nu, este... este în regulă.
Nu, nu.
Clyde și Lucy au bucătărie,
deci o să-ți gătesc.
O cină festivă?
Nu.
Ba da.
Restrânsă.
Deci te simți bine?
- Cred că sunt sedată. - Da, probabil.
Era cineva
care se îngrămădea în mine.
Simțeam că era...
Știi?
Se freca de mine.
La naiba.
- Este... - Nu era scos.
N-ar fi trebuit să-ți spun.
O să te gândești la asta când o să mă privești.
Ba nu. Nu este vina ta.
Ai...
crezi că ai vrea...
să asculți această melodie?
Are vibrații pozitive.
Poftim.
Unele cuvinte sunt mai dificil de înțeles la început.
Trebuie să asculți de câteva ori.
Vrei să gătești pentru Connie?
- Da. - E ceva ce vrei să faci?
Da.
Problema este că nu știi să gătești.
Da.
Nici eu nu știu să gătesc. Nici Lucy nu gătește.
- Mulți oameni nu știu. - Da, nici eu nu știu.
- Mulțumesc. - Și care-i soluția?
Mai vreau o bere.
Soluția este să te învețe Cannoli cum să pregătești un fel de mâncare.
- Cine? - O cunoștință de-a lui Lucy.
E bucătar șef la Waldorf-Astoria...
Face deserturi, dar știe să facă și mâncare.
Îți poate scrie o rețetă și te poate învăța s-o pregătești.
- O să facă asta? - O s-o facă pentru Lucy.
Ce ți-ar plăcea să gătești?
Pui, pește sau vită, nu?
Una dintre ele.
Bine, dar să fii deschis,
pentru că ți-ar putea sugera altceva,
ca de exemplu...
o caserolă.
Cât vrei să cheltuiești?
Mă gândeam la vreo sută și ceva.
Când vrei să dai cina festivă?
Mă gândeam cam peste o lună.
- O lună? - Da, de azi într-o lună.
Bine, înseamnă că nu este nicio grabă. Asta-i bine.
Cannoli este numele real?
Nu. Federic.
Cannoli îi spun eu. Federic.
Urc eu în spate, să par șmecher.
Vreau să-ți spun ceva. Da. La naiba.
Nu vreau, dar trebuie. Nu vreau să te sperii.
- Să nu mă sperii? - Să nu te sperii.
- Bine. - Lucy și Cannoli,
au avut o relație.
- Ce? - O relație.
- O relație? - Așa stau lucrurile.
- Nu, adică... - Da.
S-a întâmplat când lua lecții de înot. Cam în perioada aia.
Ar fi trebuit să-ți spun mai devreme, doar ești prietenul meu.
A spus că s-a întâmplat doar o dată, dar apoi am fost sinceri...
A durat doi ani afurisiți.
- Doi ani? - Cu despărțiri și împăcări...
Așa a spus ea.
Asta este.
Nu știu dacă vreau ca tipul ăsta să mă învețe ceva.
- Poate chestia cu cina ar putea să... - N-o lua așa. N-o lua așa.
Eu ți l-am recomandat, nu?
Vorbea la telefon cu dr. Bob
și-i spunea despre un cannoli imens.
Spunea "un cannoli foarte, foarte mare", iar eu ascultam.
La început n-am știut ce era.
Un cannoli de nota 10...
Felul în care spunea...
Nu i-am spus niciodată lui Lucy.
Nu, bineînțeles că nu.
E cam ciudat că-mi spui mie.
De ce este ciudat?
Să-mi spui dintr-o dată de...
Nu e ceva rațional, da?
În perioada asta a anului... parcă ar fi o aniversare nenorocită.
Devin.. știi tu. În general ascund asta.
Acum că ți-am spus, asta este.
N-ai avut nicio relație de durată.
Mai și încasezi câte una.
În 50% dintre cupluri, unul îl înșeală pe celălalt,
mai mult de o dată.
Acesta este testul.
- Stai. - Ce e?
S-a mai întâmplat?
A mai fost un tip mort...
Un expert în suferință, de la seminariile doctorului Bob.
Ea spunea că-i carismatic.
Un mort.
Ea spune că doar l-a sărutat.
În lift, când ajuta la mutarea cadavrului.
"L-am sărutat, atât", a spus ea.
Cu asta trăiești... Niciodată nu știi sigur.
N-ai trecut niciodată prin ceva similar cu ce-ți povestesc?
Nu.
Dacă devine pe termen lung cu Connie,
și afli despre ceva peste care decizi că vrei să treci,
să știi că vei avea imagini vii
care îți vor tot apărea probabil mereu.
Ți-a spus Lucy despre Connie ceva ce ar trebui să știu?
Nu. Nimic.
- Te simți bine? - Sunt bine.
- Mulțumesc. - Da.
Cred că simțeam nevoia să mă descarc. Înțelegi?
- Te simți bine? - Da.
Prietene, te iubesc.
Știi că te iubesc?
Da.
Mi-a plăcut filmul. Mulțumesc pentru invitație.
- A fost intens. - Îmi plac cele de groază.
S-a întunecat deja.
Parcă vorbim doar de două secunde.
Da.
Suntem oameni de zăpadă.
Da.
Îmi place să vorbesc cu tine.
Ar trebui să te invit sus, dar e dezordine la mine.
O să fac ordine și te invit data viitoare.
Da, la mine e și mai rău.
De obicei sunt ordonată.
Nu chiar, dar nici mizerabilă.
- Mă bucur că te simți mai bine. - Aproape.
Mă fac bine.
Ei bine...
Un mic pupic de noapte bună?
- Poate. - Nimic copleșitor.
Bine.
- Noapte bună. - Noapte bună.
Bună seara. Bun venit la Waldorf.
- Mulțumesc. - Da.
Pot parca două minute? Trebuie să merg la toaletă.
Da, mut-o din cale și nu întârzia.
Mulțumesc.
Fără monede.
Știu cum e să ai aripi pe tocuri
Și să te plimbi pe stradă ca în transă
Te plimbi pe stradă sperând să te vadă
Și vă întâlniți, dar nu întâmplător
Nu plângeți, îndrăgostiți tineri, orice ați face
Nu-mi plângeți singurătatea
Toate amintirile mele sunt fericite astă seară
Am cunoscut și eu iubirea
Am cunoscut și eu iubirea, semăna cu a voastră
Am trăit și eu o iubire ca a voastră
Am avut și eu o iubire ca a voastră
- Am trăit o iubire... - Vă pot ajuta?
- Nu. - O iubire sublimă...
Am avut o iubire...
Un castravete.
De acord?
- Îl tai așa. - Da.
Și îl feliezi așa.
Încearcă și tu.
Ține lama pe deget.
Lama să fie pe deget,
altfel uite ce pățești.
N-ai observat?
Ține-l drept. Trebuie să lovești cu tot piciorul, da?
Întinde degetele de la picioare
și împinge cu tot piciorul.
Nu doar cu glezna, nu doar din genunchi.
Așa. Folosește-ți toți mușchii pe care îi ai.
De acord? Nu așa. Nu așa.
Uite așa. Bine, ia să te văd.
Bun. Lovește! Lovește!
Ține-o așa.
- Așa? - Mai în față.
Ține-i capătul cam așa.
Așa. Așa. Așa.
Așa. Și inspiră, expiră.
Bun! Bine, așa!
Lovește! Bravo!
Capul. Capul.
Dacă străpungi
Iar tăișul pătrunde adânc
Bravo! Bravo! Campionule! Campionule!
Campion cu colacul în apă!
- Acum înapoi. - Fir-ar.
S-a dus spre Sud cu trenul
Purta cizme de plastic
Pentru ploaie
Iar tu te târâi pe jos
În visul tău, dragă
Ești singur
Dacă doar străpungi
Și tăișul pătrunde adânc
Dacă nu te mai suporți
În schimb vei răbufni
Pentru că știu cât te iubesc
Când știu
Că tu nu mă iubești
- Vreo infracțiune? - Nu.
Droguri? Condamnări?
Nu.
Te vom anunța când are loc interviul.
Cum...
Cam când?
Între două și patru săptămâni.
Mulțumesc.
- Am depus o cerere. - Bun.
- Ți-ai depus cererea? - Da.
Am vorbit cu tipul.
Durează între două și patru săptămâni până la interviu.
De acord. Vreau să-ți vezi de ale tale,
dar dacă nu merge, poți să te întorci oricând.
Minunat, dle Richter.
Dr. Bob se va bucura c-ați venit la bord.
Bine.
- Ai sărit masa de prânz? - Am vrut să-i găsesc pe frații Richter
- La ora 10:00 acolo. - Richter.
- Flirtează, dar nu se dedică niciodată. - L-am închis.
Glumești.
Cred că o să-i vedem fața fericită în Seattle.
Asta va fi o premieră.
Spune-i lui Lucy să-l salute când vine. Bună treabă.
Care era situația acolo?
De ce nu cântă pentru voi?
Ei bine, cred că motivul este că am făcut...
Cum a spus Connie că s-a întâmplat chestia asta cu sânii?
Doctorul Bob a venit
să se uite la felicitare.
S-a gândit să-i examineze sânii.
E una din acelea...
Se petrec multe lucruri în minte. Înțeleg asta.
A spus că el și-a lăsat mâna
să stea pe sânul ei.
Așadar, a inventat?
Nu.
Nu știu.
Un mister.
Ca să aflăm adevărul,
să recreăm scena,
să determinăm posibilitățile...
sunt singuri.
Ea a confirmat înțelegerea.
Doctorul Bob a intrat.
"Lasă-mă să mă uit la felicitarea ta".
Nu, este... este prea ciudat.
"Îți place aici
la morgă?"
O să exersez desertul de câteva ori.
- Bine? - Lasă-mă să văd lista.
A fost în regulă cu Federic?
Da, Cannoli a fost super.
Bravo.
Arăți aptitudini reale.
Sită.
Ai chestia asta pe sistem nervos.
Așa faci când ești nervos, nu-i așa?
Poate nici măcar nu știu că sunt nervos și încep să fac așa.
Gătitul, poate.
Da?
Poate MTA.
Asta ar fi ceva nou.
Chestia asta cu Connie, să sper că va fi în regulă.
Ce a spus Clyde în legătură cu Cannoli?
Cine?
I-ai spus lui Federic "Cannoli."
Cred că Clyde a spus că era o poreclă.
Ce altceva a mai spus Clyde?
Jack, ți-a spus.
- Ce? - Ți-a spus.
Am depășit asta.
Cei doi ani. Asta mă deranjează.
Jack, a fost acum cinci ani.
Eu tocmai am aflat și...
Vorbesc despre ce legătură am eu cu asta,
și nu ar trebui.
Dar ai spus că l-ai sărutat pe tipul mort în lift.
El nu era sigur de asta.
Din cauza asta a zis că trăiești cu... fără să știi cu siguranță.
Ce altceva ți-a mai spus?
- Nimic. - Da, ei bine,
și el are lucruri cărora trebuie să le facă față.
Nu ar fi trebuit să spun nimic.
Nu a spus nimic despre femeia pe care a condus-o cu mașina
în Poughkeepsie înainte de Cannoli?
"Doar o dată pe bancheta din spate", a spus...
de parcă asta ar face să fie în regulă.
- Îmi pare rău. - Pentru ce?
Eu... nu știu.
Nu ai fost într-o relație de durată.
- Se petrec multe. - Asta a spus și el.
- Multe lucruri bune. - Da.
Multe lucruri pe care nu le-ai dori inamicilor tăi.
Dacă o să fii împreună cu Connie...
adică atunci când stai împreună cu cineva,
vor apărea diverse lucruri cu care va trebui să trăiești.
Miez de pară. Stoarce lămâia.
Combină cu sucul de lămâie.
Perfect.
Agită până se amestecă.
Perfect.
- Ai aranjat frumos. - Mulțumesc.
- Îmi pare rău. - Nu.
Săruți grozav.
Mulțumesc.
Încă nu sunt gata pentru penetrare.
Ei bine... nu.
Adică... vreau. Adică sunt în regulă din punct de vedere fizic.
Nu, este... este în regulă.
Nu sunt, știi, un expert, așa că...
Nu, nu, nu este asta.
Chiar îmi imaginam asta cu tine.
Aste este...
Da?
În baie, îmi imaginam că sunt cu tine.
Am făcut baie împreună?
Nu, eu eram în cadă
și îmi imaginam că era o noapte întunecată.
Eram într-un pat într-o navetă spațială zburând prin super-spațiu.
Asta... asta este foarte departe,
știi, călătoria în spațiu...
pentru turiști.
Mă poți atinge din nou dacă vrei.
Dacă vrei, așa cum ai făcut-o.
Încă nu sunt pregătită pentru contactul intim,
dar voi fi, împreună cu tine. Îmi pot da seama. Dar nu încă.
Și asta nu pentru că nu cred că ești sexi.
Ești.
Îmi place cum mă atingi,
cum abia îmi atingi pielea.
Îmi place.
Poți să te oprești dacă vrei.
Nu, îmi place.
Știu că nu ai spus că o să fii răbdător
și că o să mă aștepți să-mi depășesc problemele...
- Acum că știi că am probleme. - O să aștept.
Ar putea fi mai curând, dar știu că vara va fi cu siguranță.
- Bine. - Dumnezeule.
- Jack. - Da?
- Pot să te întreb ceva? - Da.
Ce vrei să vezi la o femeie?
Te referi la tine, sau...
Da.
Adică, când te gândești la o femeie, ce vrei să vezi?
Pe cineva căreia îi place muzica.
Da.
O persoană pozitivă.
Nu o persoană deprimată.
Toate astea sunt lucruri drăguțe.
Nu așa de tare.
- Îmi pare rău. - Ce?
Nu.
Adică, ești blând.
Adică nu este prea greu să fii o persoană pozitivă în jurul tău.
Pe cineva care nu are nevoie să se uite după alți bărbați.
Te referi să facă sex cu alți bărbați?
Ea simte, știi,
că trebuie să facă asta.
Nu o să fac niciodată asta.
Tu ce vrei să vezi?
Să simtă că îmi poate spune adevărul.
Simțul umorului.
Să aibă o slujbă.
Răbdător, ca tine.
Sexi.
Pot fi unele din lucrurile astea.
O să începem cu respirația.
Privește-mă. Din diafragmă.
Bine.
Încearcă.
Pasăre matinală. Arăți inițiativă... asta este bine.
Îmi pare rău că am întârziat.
Nu așa.
Îți aduci aminte prima lecție?
- Da. - Așa tai ceapa.
Respiri pe nas, te face să nu plângi.
Întotdeauna zona trebuie să fie curată.
Sunt Federic.
Bună.
Te salută Lucy.
- Ai făcut o treabă bună, Becky. - Mulțumesc.
- Noapte bună. - Este în regulă.
Este bine. Da.
Bine, plec.
- Bine. - Să ai o călătorie grozavă.
O să am. Ai grijă.
- Ești în regulă? - Bine.
Am o cursă la ora 7:00 PM spre Omaha de prins. O să sun.
Făină strecurată.
Un pic de sare.
Piper.
Amestecate într-un recipient.
Usturoi pisat. Tăiat mărunt.
Adaugă-l în recipient. Amestecă.
Înlătură. Pune-l deoparte.
Da, perfect.
Spală și mărunțește pătrunjelul.
Curăță-l. Taie prazul. Pune deoparte.
Încălzește la 75 de grade.
Stoarce lămâia. Miezul de pere.
Amestecă cu sucul de lămâie.
Agită până când se amestecă.
Pune perele. Pune deoparte.
Da. Curăță.
Perfect. Felii de cartofi.
Da. Perfect.
Unt, un strat subțire.
Împrăștie. Adăugă ceapa.
Agită. Adăugă piperul,
laptele și brânza.
Adăugă cartofii. Pune sos deasupra.
Perfect.
Respiră.
Capul sub apă.
Deschide vinul
să respire.
Perfect.
- Jack este fericit. - Știu.
- A exersat gătitul mâncării de șase ori. - Am mâncat-o de șase ori.
De șase ori în două săptămâni. Nu o mai pot mânca.
Nu mai pot mânca din nou mâncarea aia cu cartofi.
Trebuie.
Nici desertul ăla nu mai pot să-l mănânc.
Trebuie. Mâncarea, chestia cu cartofi...
este "au gratin", oricum... și desertul.
Înseamnă mult pentru el.
- Să nu te îmbeți. - Nu o să mă îmbăt.
- Să nu devii ciudat. - Nici vorbă.
- Uită de Federic. - Tu l-ai adus în discuție.
Am spus doar că Jack a fost un elev bun. Gătește grozav.
Nu mă deranjează asta în realitate.
La naiba cu asta. În capul meu mă deranjează.
L-am sunat în legătură cu Jack așa cum mi-ai cerut... o singură dată.
- Nu am mai vorbit cu el. - O singură dată.
O singură dată.
A sunat de la popas, așa că...
- Îți este foame? - Da, este... sunt nerăbdător.
- Bine. - Știi, mă duc să mă plimb
în jurul blocului, să îmi măresc apetitul. Mă întorc imediat.
- Trebuie să vină. - Cinci minute.
Eu... mai bine aș desface o altă sticlă de vin.
- Federic a spus să îl las să respire. - Poate ar trebui să-l invităm.
- Invită-l pe Cannoli. - Cannoli?
Lucy, invită-l fără să fie ceva special.
- Să-l invit pe Cannoli? - Doar la desert.
Nu.
Glumesc cu tine. Mă întorc imediat.
Jack, a venit o persoană frumoasă.
Da. Bine. Arăți foarte bine.
Mulțumesc.
Și ești îmbrăcată elegant.
Nu trebuia, nu-i așa?
- Am venit prea devreme? - Nu, nu.
- Miroase foarte bine. - Da.
Vrei puțin vin?
Ar fi drăguț.
Este franțuzesc... Bordeaux franțuzesc.
- L-am văzut pe Clyde. - Da, se plimbă să îi crească apetitul.
Da, vrea să mănânce mai mult decât toți, cred.
- Este bine, nu-i așa? - Da. Este...
Da, a zâmbit și a spus: "Sexi și incitantă".
Da, s-a dus să se plimbe.
"Sexi și incitantă"?
Ca un compliment, știi?
Dar părea...
Nu știu, puțin supărat la început, poate.
Da, a plecat afară, cred,
știi, să aibă o atitudine mai pozitivă.
Da, da, da. Chiar m-a și îmbrățișat.
O îmbrățișare normală, nu-i așa? Adică, nu vrei să spui...
Da, obișnuită.
Cred că a băut puțin vin...
Da, a spus: "Frumoasă gagică",
m-a îmbrățișat și a spus că ne vedem peste un minut.
Da.
Da, este în regulă.
- Să torn vinul. - Bine.
- Noroc. - Bine.
Priviți ce am eu...
Da...
- O narghilea. - Nu am mai încercat niciodată o narghilea.
Există o primă dată pentru orice, nu, Jack?
O seară specială pentru niște oameni speciali.
Connie bea vin. Vrei și tu un pahar?
Încă nu.
Arăți foarte bine. Nu este așa, Jack?
Sexi.
Da.
Este timpul să descoperim lucruri?
Hașiș negru.
Obișnuiam să mă droghez cu un cântăreț la cimpoi din Scoția.
Putea aspira foarte mult.
"Au gratin" devine
de nuanța chihlimbarului...
în stare critică.
Hei, hei!
Hei...
- Uitați-vă la domnița mea. - Totul este aproape gata, așa că...
Un brandy pentru după cină
pe care a trebuit să-l gust ca să mă asigur că este demn de arta ta culinară.
Bine. Grozav. Da.
Este slab.
Ești cel mai bun prieten al meu.
- Da. - Te iubesc.
- Vreau să spun ceva. - Poate mai târziu. Lasă-mă doar să...
Pentru tine și pentru Connie. Lasă-mă să spun ceva.
Uitați-vă la asta. Este minunat.
Să ținem un toast și să tragem un fum
din această frumoasă narghilea
pe care domnița mea a pregătit-o special pentru această seară specială.
Pentru tine.
Haide. Un toast.
Pentru Jack și pentru Connie.
Da.
Frumos.
Frumos împreună.
Voi amândoi.
Să ținem un toast și să tragem un fum pentru noi toți.
Omule...
Da, asta este...
Foarte...
grozav...
ca Lucy să facă asta.
Este perfect.
Ce este asta?
- Ce? - Arde ceva.
- Arde? - Ce?
Nu!
Rahat! La naiba!
- La naiba! - Clyde!
- Grăbește-te! - La naiba!
Calmează-te naibii.
- Ei bine, la naiba. Dar asta? - Da, dar asta?
- Oprește-te naibii! - Oprește-te.
Încetează!
La naiba!
Jack.
Nu acum!
Al naibii...
Taci naibii!
- Nenorocitul naibii! - Aș vrea să vorbesc cu tine.
Am nevoie de un minut!
- Jack. - Doar un minut!
Jack.
- Asta se întâmplă întotdeauna. - Ce?
Ori de câte ori este ceva bun, se duce naibii!
S-a dus naibii, dar, știi...
- S-a dus naibii pentru că am uitat. - Nu, din cauza ta s-a dus naibii,
pentru că ai vrut să ținem afurisitele de toasturi!
Pentru că te iubesc.
Cu toții te iubim.
Ai uitat de mâncare pentru că erai îndrăgostit.
Asta este lucrul important pe care trebuie să ți-l amintești.
Putem depăși asta. Totul este distrus.
S-a dus naibii, dar putem trece peste asta.
"Atitudine pozitivă".
Cine a spus asta?
Nu, este: "Unde s-a așezat".
Uită, omule!
Haide, Jack!
La naiba!
În regulă. Omul.
Cel mai tare. Omul meu, Jack!
Nu a gătit nimeni pentru tine.
Tu ai gătit pentru mine.
O să gătești întotdeauna, în continuu... orice.
Orice. Nu-i așa, Connie?
A spus că este pură?
- Ce? - Ea este în regulă.
Da, da, da, tipul a spus pură...
Din Bolivia. A spus că este rară.
- Ce face? - Ea... se privește în oglindă.
- Roz? - Este acolo de mult timp.
Se privește în oglindă.
Da, a spus granule roz. Pură.
- Și asta este a mea, nu? Roz? - Ce?
- Roz? - Din Bolivia.
- Jack, ultima șansă. - Sunt în regulă.
Marfă din Bolivia. De cea mai bună calitate, asta a spus tipul.
- Care tip? - Știi, unul din tipii ăia.
S-a dus acum.
S-a terminat. Iese de acolo?
- Da, iese. - Este în regulă.
Eu... cred că o să...
- Soneria? - Cine ar putea fi?
- Or să plece. - Cine?
Au greșit. Nu o să răspundem.
- Sună. - Cine?
- Nu știu. - Al cui e telefonul ăsta?
- Rahat! - Ce?
Nimic. Nimeni. Restricționat.
- La naiba. Trebuie să... - Uită. Or să plece.
Un moment al naibii de paranoic.
- Rahat! - Ce?
Stinge luminile.
- Este cineva acolo. - Luminile?
- Cine este? - Nu, nu, nu, stinge-le.
- Nu. - Lasă-mă naibii să mă duc. Vreau să văd.
- Federic. Tu l-ai sunat? - Cine?
- Bucătarul. - Dă-i drumul. Dă-i naibii drumul înăuntru!
- Cretinul naibii! Dă-mi drumul! - Poate, haide să... dacă am...
- Este totul în regulă? - Da, totul este naibii în regulă!
- Dă-i drumul! - O să vorbesc cu ea.
- Lasă-mă să explic! - Bine.
Îmi pare rău.
- Opriți-vă! Opriți-vă, naibii. - Îmi pare rău.
Federic! Federic!
- Federic. - O să vorbim mai târziu.
Aprinde luminile.
Aprinde naibii luminile!
Ai vrut să strici
un moment perfect alături de prieteni...
- Urma să fiu în regulă cu asta. - M-ai făcut complet de rușine.
- Cretinule. - Nu, pentru că m-am maturizat.
- Am vrut să arăt că m-am maturizat. - Ești nebun!
Bine. Bine, uită de asta.
Am terminat.
Îmi pare rău. Ai dreptate. Am stricat totul.
Uitați de asta, bine? Bine.
Da. Da.
Da.
Asta nu s-a întâmplat, bine?
- Uită de asta. Cretinule. - Am vrut să fiu normal.
Am vrut doar să fiu normal cu Cannoli.
Tu căutai un alt fel de viață, cu o altă persoană...
- Precum tipul ăla mort. - Nu te face de râs.
- Crezi că sunt un nimic. - Ești un nimic afurisit!
Asta vrei?! Ești un nimic afurisit!
Am încercat naibii, bine?
- Am încercat, naibii! - Îți place că m-am regulat cu cineva,
rahatule. Te face să te simți moral superior.
Seralul tău de rahat.
O să conduci o limuzină când o să ai 100 de ani.
Îți place că m-am regulat cu altcineva,
ca să te poți simți superior. Ești un copil!
- Nu te-am mințit niciodată. - Nu...
Ce, Jack? Ce vrei să spui despre rahatul tău de prieten?
Ți-am spus ce am făcut
și nu te puteai opri să vrei să mă regulezi toată noaptea.
- Nu te-am mințit niciodată. - Iar eu nu ți-am spus niciodată totul.
Ai dreptate. Ești un nimic afurisit!
- Întotdeauna vei fi un nimic! Un nimic! - Nu!
Ce naiba, omule? Haide...
La ce te uiți?
Lucy?
Deschide ușa.
Nu...
Plecăm.
Dă-mi drumul să intru. Lasă-mă naibii să intru.
Lucy!
Jack! Noi plecăm.
Mulțumesc.
Lucy!
Te rog!
Lasă-mă naibii să intru.
Nu vreau să fie niciodată așa.
Din cauza asta stau aici cu tine.
Asta e bine acum. Mai bine.
- Jack. - Da?
Dacă m-ai lua...
Dacă m-ai lua,
dacă m-ai forța...
- Asta este inima ta? - Da.
- Bate rapid. - Da.
Mi-am imaginat asta prima dată la lac,
dar poate ar putea fi acum.
Mi-am imaginat iarba lângă lac,
dar poate ar putea fi acum dacă m-ai forța.
Să te forțez?
Să mă forțezi, într-un fel.
Fă-mă.
Pune-mă jos,
dezbracă-mă.
Nu mă răni,
dar forțează-mă.
Bine.
Crezi că poți?
- Da. - Poți?
- Da. - O să o faci?
- Da. - Bine.
Te plac cu adevărat.
Știu.
Nu mă răni.
- Nu. - Forțează-mă.
Bine.
- Ești în regulă? - Da. Ești puternic.
- Am fost la antrenamente de înot. - Ești bun la asta, pariez.
- Ajung acolo. - Dumnezeule. Ia-mă.
- Da? - Da.
Vreau să mă iei.
- Da. - Haide.
- Ia-mă. - Da.
Trage apa spre tine.
Dă-i drumul. Trage apa și dă-i drumul.
Lasă să plutească totul.
Bine. Vezi, înoți.
Așa este! Bine!
Bine!
Știi ceva? Intru în apă.
Da...
Nu te îngrijora.
Sunt un bun înotător.
- Știu. - Da.
Știam că o să fii un bun înotător.
Când am vorbit despre vară, știam că o să fii bun la asta.
Da.
Sunt pentru tine.
Știam că o să fii bun.
Sunt pentru tine.